Ting! Ting!
Vår by slaktades för att vi revolterade mot en korrupt regering.
Jag är den siste överlevande och måste gömma mig. Men du, min son-
-ska själv få avgöra ditt öde.
Väljer du svärdet, ska vi leva och strida tillsammans.
Men väljer du din favoritleksak-
-skickar jag dig till himlen till din vackra mamma.
Fäll inte fler tårar. Från och med nu-
-ska vi endast fälla våra fiender.
Nej! Jag kommer för sent! De är döda!
Förlåt mig! Det är mitt fel!
-Ying Lee, det var inte ditt fel. -Jag kände till regeringens planer.
-Jag kom för sent för att varna dig. -Du gjorde vad du kunde.
Nu måste du rädda dig själv. Jag klarar mig.
Gör du det?
Fegis!
-Varför har du förrått oss? -Regeringen är för mäktig.
-Så jag har anslutit mig till den. -Min familj är död.
De stod i vägen för den nya dynastin.
-Hur kunde du göra detta? -Man har satt ett pris på ditt huvud.
-För pengar? -Kan du komma på ett bättre skäl?
Varför tatuerade mästaren oss?
För att vi nu har varsin femtedel av en karta på ryggen.
Den är nyckeln till Shaolin-skatten. Nu kan regeringen inte hitta den.
-I så fall måste de fånga oss alla. -Jag vill inte bära på en skattkarta.
De fångar oss aldrig samtidigt.
-Tänk om de jagar oss då? -Vad gör vi då?
Då ger vi dem smörj. Vi är Shaolin-krigare.
Min rygg är fortfarande öm, pappa. Munkarna tatuerade...
Prata inte om tatueringarna. Inte ett ord om dem.
-Eller att du ska till Shaolin. -Vad är det för fel på Shaolin?
Vi talar inte om det öppet, för man kan aldrig veta.
Vem som helst här kan vara en regeringsspion.
-Är du rädd för regeringen? -Tja...
Jag vill inte att den konfiskerar min förmögenhet.
Visste de att jag uppfostrar en liten rebell, skulle de ta allt jag äger.
Så därför låter vi Shaolin-templet vara vår hemlighet.
Nu äter vi glass. Kom.
Ursäkta, hur mycket kostar päronen?
-Två cent per styck. -Ge mig två.
Nej förresten - ett.
Min stackars döda mor. Vad ska jag ta mig till?
Ting, jag måste gå in här och prata med din farbror.
Stanna här. Rör dig inte förrän jag kallar på dig.
-Så sorgligt. Modern är död. -Hon kan inte betala begravningen.
-Jag skulle gärna ge henne pengar. -Jag är inte snål.
Men jag har hört om två kvinnor som reser runt och snuvar folk.
-Och de stjäl folks pengar. -Hon är för söt för att vara tjuv.
Ju sötare de är, desto bedrägligare. - Inte sant?
Låt oss ta dig till en läkare.
-Han har stått stilla i 10 minuter. -Vi ska nog få dig att röra på dig.
Jag är ledsen att behöva uppsöka dig, Han.
Tänk inte på det. Vi är bröder.
Jag har saknat dig alla dessa år. Jag vet att du hållit dig gömd.
Finns det nåt jag kan göra, säg bara till.
Jag vill ogärna dra in dig i detta, men min son är i fara.
-Kan du ta hand om Ting? -Självklart.
Vad för slags farbror vore jag annars?
Har du hört att man tänker göra en räd mot Shaolin-templet?
Regeringen letar efter en karta som visar var rebellernas skatt finns.
De gör vad som helst för att hitta den.
-Hej. Vad heter du? -Jag kallas Röda Bönan.
Fröken Röda Bönan.
Jag vill hjälpa dig. Jag betalar för begravningen. Sen gifter vi oss.
Lägg av. Vad ska hon med en fet slusk som du?
Det har du inte med att göra. Stick!
Vad väljer du? En fläskkorv eller en riktig man?
Släpp henne!
-Tjockis! -Lugn. Vi kan säkert komma överens.
Det är bäst att du lämnar Ting här och ger dig av. - Ting!
Jag trodde att jag kunde lita på min egen bror.
-Hur kan du förråda mig? -Belöningen är för stor.
Jag borde ha misstänkt det när du nämnde skatten.
Shaolin-skattkartan är en väl bevarad hemlighet-
-som endast rebellerna och regeringens spioner känner till.
Du har rätt. Men utan ditt spjut kan du inte hindra mig.
Mitt spjut!
Här är det, pappa.
Goddag, farbror.
Kwun - visa nåd mot din vilseledde bror.
-Brorson, be din far visa nåd. -Kom ihåg: Familjen är viktigast.
Det är min livvakt. Vill du fortfarande slåss, gaphals?
Stanna här, raring. Jag är strax tillbaka.
Ursäkta, herrn. Vill ni lära mig att bli kung fu-mästare liksom ni?
-Det kan jag inte. -Jag betalar er.
Glöm det.
-Jag var tvungen att säga nej. -Jag vet.
Våra färdigheter får inte läras ut till de oinvigda.
Hungrig? Var är päronet?
Det blev till mos.
-Vi köper lite nudlar. -Vi har ju inga pengar.
Låt mig bjuda på nåt drickbart. Så kan vi lära känna varandra.
-Gärna. -Bra. Kom, så går vi.
-Vill ni ha en livvakt? -Nej - en lärare, sa jag.
-Ingen undervisning. Bara skydd. -Då betalar jag bara kost och logi.
-Överenskommet. -Bra. Följ med oss.
Kom.
Överväldigande, inte sant?
Varsågod, prova dem.
Se på den här. Är den inte utsökt?
Och det finns mer av den varan åt min vackra brud.
Jag är hedrad av er storhet.
Du kommer att få uppleva min verkliga storhet på bröllopsnatten.
-Vi har sällskap. -Visst ja.
Ta och ät nåt, min söta vän.
Låt oss diskutera dina uppgifter i min tjänst.
Ser jag nåt jag vill ha, så tar du det.
Oavsett om det är en annans mans åker, kvinna eller hans pengar.
-Du tar det åt mig. Uppfattat? -Jag kommer bara att skydda er.
-Inte stjäla eller tyrannisera folk. -Lägg av. Du är smartare än så.
Man kan inte smyga sig fram i livet. Man måste gå ut och ta för sig.
Så blev jag rik: En annan mans egendom blev min.
En annan mans dotter blev min fru. Det är mycket enkelt.
Om nån tog din nya fru och egen- dom - vad skulle du tycka om det?
Jag oroar mig inte - du beskyddar ju mig nu. Du ska bara lyda order.
Kom ihåg min gyllene regel: Gör mot andra vad som är givande för mig.
-Jag gillar inte den regeln. -Vänta. Vänta lite.
Okej. Du ska bara vara min livvakt. Ska nåt tas, får andra göra det.
Nöjd? Nu äter vi.
Förlåt. Jag var visst hungrig.
Vilken aptit. - Du får nåt senare. - Kom, grabben.
Pojke! Jag har sparat denna åt dig. Fånga!
Varsågod, pappa. Jag fick den av fröken Röda Bönan.
-Jag litar inte på henne. -Då litar inte jag på henne heller.
-Ting. Ångrar du ditt liv med mig? -Vi är ett team. Ingen ånger.
Mamma. Vakna nu.
Du är så skicklig att till och med jag tror du är död.
Det är inte lätt att spela död. Speciellt inte på tom mage.
Varsågod. Din favoriträ Kyckling.
-Hallå där! Gömmer du nåt? -Jag tänkte visa dig dem.
Vi har en överenskommelse. Vi delar lika.
Skulle jag lura min egen mor? Jag har sparat det finaste åt dig.
Den är underbar. Jag vet inte vad jag ska säga.
-Langa hit de fina grejerna. -Lugn! Du behöver inte bli våldsam.
-En åt dig, en åt mig. En åt... -Vänta!
Försök inte snuva mig.
-Jag vill ha den! -Chong har en ovärderlig halskedja.
-Varför slåss vi om det här skräpet? -Då stjäl vi den.
Vi måste smyga oss förbi livvakten.
Hej på dig. Tvättar du?
Vill du ha lite godis?
-Ska jag hjälpa dig? -Med fläckarna på fars underkläder?
Hur mår du i dag?
Finns det nåt jag kan göra för er, fröken Röda Bönan?
Jag vill sy en ny färgrik dräkt åt dig. Så sitt still.
Jag behöver inte en ny dräkt. Men tack ändå.
Du ska se fin ut på mitt bröllop. Det är viktigt för mig.
Du stramar åt kragen för mycket.
Låt oss mäta ärmarna då.
Ska jag mäta sömmen i skrevet?
Var försiktig med den.
Jag vet vad jag gör. Låt mig sköta det.
-Jag har tyvärr inte tid. -Det tar bara ett ögonblick.
-Den kommer att bli underbar. -Jag håller inte med.
Jag lagar den. Jag är en skicklig sömmerska.
Jag har hört många berättelser om en ung kvinna som bedrar folk.
Du anklagar inte mig, hoppas jag.
Det är oklokt att göra mig till sin fiende.
Sluta spela död.
-Varför gjorde du så? -Vi är vänner nu. Ett kärleksbett.
Om du är den unga kvinna jag hört talas om är vi inte vänner.
-Varför inte? Vi passar kanske ihop. -Sluta leka.
Så länge jag är anställd får du inte lov att ställa till med problem.
Jaha. Om det är så det ska vara...
Men vad skulle du göra om jag stal nåt från herrn i huset?
-Tvinga mig inte att göra dig illa. -Du är sexig när du spelar tuff.
Det blir kul att ha med dig att göra. Tjingeling!
-Vad ville hon? -Inget.
Män blir konstiga i vackra kvinnors sällskap. Hjärnan blir helt mjuk.
Akta dig för henne, pappa. Hon ställer bara till med trubbel.
Du är klok för din ålder.
Jag är bara orolig för dig, pappa.
Och när jag använde kung fu mot honom hade han inte en chans.
Oj!
-Och vad ska det föreställa? -En kung fu-ställning.
-Kan du kung fu? -Ja.
Tror du att du är bättre än jag?
-Nej. -Varför står du med benet uppe?
Jag får inte ställa ner det förrän kl. 12, säger min far.
-Gör inte så. -Jag var snäll den här gången.
Men inte den här gången!
Det är oschyst! Släpp mig!
Nu är klockan 12.
Nästa gång kommer jag inte att vara snäll.
Jag ska nog sätta dit dig!
Shaolin-bröder, jag har blivit förödmjukad.
Hjälp mig att hämnas. Flyg fort, min fjäderprydde vän.
Hela vägen till Shaolin!
Vill du leva? Berätta var pojkarna är.
Kolla alla pojkarna!
-Vad ska vi göra? -Hitta pojkarna. Fort!
Kom!
In i tunnlarna!
-Anfall! -På dem!
Det var länge sen.
Ying Lee?
Jag trodde att Kwun dödade dig för sju år sen.
Det trodde han med. Han och hans magiska spjut.
Yihang-häxan botade mig. Hon gjorde mig oövervinnlig.
När jag var pojke var du min mästare.
Så jag tänker vara barmhärtig mot dig.
Men bara om du ger mig kartan.
Jag ger mig aldrig för det onda.
Dumma envisa gubbstrutt!
-Pojkarna var ett lockbete. -Ett meddelande, herrn.
Pojkarna har en vän. Vi letar där först.
Hej, Chiu.
-Ni kan inte komma in här. -Det är mina vänner.
-Vad har hänt? -Vi fick fly från templet.
-Fick ni mitt meddelande? -Soldaterna har bränt ner templet.
Och mästaren blev dödad. Och våra vänner slaktade.
-De letar efter kartorna. -Vi går och pratar med min pappa.
Nej, nej. Jag känner inte till nåt om några pojkar.
Mina vänner är här.
De här grannpojkarna har mobbat mig.
Vi har varit snälla tills nu. Vi vill ha pengarna du är skyldig oss.
Betala tillbaka snart. Annars tar vi till våld.
-Försvinn, era små ligister. -Kom.
-Är detta er son? -Ja.
-Är han inte elev på Shaolin? -Jag skulle aldrig skicka honom dit.
-Munkarna och prästerna är konstiga. -Skönt att höra.
Den flugan irriterar mig.
Tack för att du tvättade mina underkläder men du rev sönder dem.
-Förlåt. -Det gör inget.
Jag har sytt om dem till din storlek.
Tack, pappa. Betyder det att du inte har underbyxor på dig?
Det gör inget. Det är svalare.
-Har du slagits med Chiu? -Det var han som började.
-Det var fel av dig. -Vad ska jag då ha kunskaperna till?
Du måste komma ihåg att vi har gått under jorden.
Visar du dina kunskaper kan vi bli avslöjade.
Jag ska försöka undvika slagsmål.
11, 12, 13, 14.
15, 16, 17, 18.
-Sluta! -Aj! Nu tappade jag räkningen.
Vad vill du?
Vad tror du? Det är tid för revansch, idiot.
-Jag tänker inte slåss mot dig. -Jodå! Kom igen!
Backa.
-Lämna mig i fred. -Du måste slåss mot oss allihop.
-Och om jag besegrar er? -Då kallar vi dig broder.
Kom an!
Anfall!
-Kom igen! -Du ber om det!
Min axel!
-Bort med dig! -Din axel har gått ur led.
Jag kan rätta till det. Ligg still och slappna av.
Det gör ont!
Nu är du frisk igen.
-Mästare Ting. -Inte mästare. Kalla mig broder.
-Ta emot våra ödmjuka ursäkter. -Och bli vår broder.
-Han hör ihop med oss. -Ja - en broder.
Jag är hedrad.
Jaga oss inte! Gör oss inte illa. Nej!
Ge hit halskedjan.
Kom.
-Vakna! -Sluta låtsas.
Otroligt.
Skit samma. Låt oss ta den och komma härifrån.
Vilka är ni?
Ta honom!
Uppehåll honom medan jag bär ut den här.
-Fast! -Hjälp mig!
Vilken sjuk dröm. - Vad gör du här?
Nån bröt sig in och försökte stjäla er halskedja.
Den är ovärderlig. Fånga dem innan de försöker igen.
De har inte kommit långt.
-Vad vill du? -Två rånare bröt sig in hos herrn.
-Tror du att de fortfarande är här? -Ja, faktiskt.
-Varför letar du inte efter dem? -De hade svarta dräkter på sig.
-Vad har det med mig att göra? -Vad har du på dig?
Jag sover naken. Jag räknar till tre, så bevisar jag det: 1, 2, 3.
Okej. Men jag varnar dig. Blir det mer problem kastar jag ut dig.
Du behöver inte vara så blyg. Du får en chans till: 1, 2, 3.
Jag menar allvar. Mer problem - så åker du ut.
Jag kan inte ge mig av. I morgon ska jag gifta mig.
Jag glömde halskedjan i allt virrvarret i går.
Nu måste jag få tag på den innan min dotter gifter sig med den pajasen.
-Varför går ni inte ut till festen? -Vi ska vakta bruden.
-Tror ni det blir trubbel? -Det är faktiskt hon som är trubblet.
Detta kommer att bli intressant.
-Det är nån på taket. -Mycket observant, Ting.
-Men vi måste vakta Rödan Bönan. -Ja.
Nej! Släpp mig!
Du gick rakt i fällan. - Hjälp! Våldtäkt! - Förlåt.
Pappa har problem.
Röda Bönan - vad händer?
Är du oskadd, min älskling?
Vad är det med dig? Hur vågar du besudla min brud?!
Jag kan inte se dig i ögonen.
-Du ska försvinna omedelbart. -Jaha. Jag går.
Försvinn!
Vi går nu, min son.
-Du borde slå in skallen på honom. -Nej... Jag är utmattad.
-Lägg herrn i sängen. -Han har druckit för mycket.
-Varför förklarade du det inte? -De skulle inte ha förstått.
Det är för att du gillar Röda Bönan.
Du har lärt mig att alltid hålla mig lugn-
-men när hon skrek for du iväg som en uppskrämd kanin.
-Ting, jag... -Det gör inget. Jag tror jag förstår.
De är på väg mot herrns hus. Vad ska vi göra?
Jag vill gå tillbaka och hjälpa mina nya bröder.
Vad vill ni?
Allt detta våld gör mig illamående. Gör vad ni måste göra - men fort.
-Om ni inte har nåt emot det. -Vi letar efter fem pojkar.
Resten av er är vi ointresserade av.
Därför kommer alla över tio år att dödas - nu.
Du där, kom tillbaka!
-Vi spelar döda. -Bra idé.
-Ta och försvinn. -Vi är döda. Precis som du.
-Vem säger att bara du får spela död? -Jag var här först.
Ni är bara några usla imitatörer.
Tror du att du kan lura mig?
Nu kan du sluta låtsas.
De idioterna kan inte ens spela döda.
-Detta är inte sant. -Du med, damen.
På väg nånstans?
Kom tillbaka!
-Mästare Kwun? -Priset på ditt huvud står ännu kvar.
-Har du tänkt inkassera det? -Nu är det dags för dig att dö.
På dem!
Gosse, vad den sitter fast.
Festen är över, antar jag. Dags att ta sina saker och dra.
Det var nära ögat.
Kom an!
-Kom, grabbar! Skynda er! -Hjälp!
-Kom nu! -Spring, Chui!
Mästare Kwun!!
-Tjänare, gamle vän. -Ying Lee?
Du är överraskad. Yihang-häxan har gjort mig oövervinnlig.
-Men din själ är lika fördärvad. -Han dödade din Shaolin-mästare.
De letar efter Shaolin-skatten. Den är tatuerad på våra ryggar.
Han har fångat fyra av mina bröder. Jag är den sista brickan.
Ta honom!
Stick!
Tyst.
Bara ett litet tag till.
Tack för din gästfrihet. Vi återvänder när allt lugnat ner sig.
Sov gott.
-Du har klätt av mig! -Det var nödvändigt att ta ut pilen.
-Annars skulle såret bli inflammerat. -Jag känner mig så smutsig.
-Sluta gnälla. -Du har ju sett mig naken.
-Vi är ju inte ens ihop. -Du borde inte skämmas.
Du är vacker.
Det säger du bara för att jag ska må bättre.
Men det funkar inte.
Jag är svettig och behöver bada. Jag har ett fult sår.
-Vacker är det sista jag är. -Håll mun!
Du får lära dig att ta emot en komplimang.
-Jag måste iväg och rädda min son. -Varför har du inte gjort det än?
Ting är mycket stark. Han kan hjälpa de andra pojkarna.
De andra pojkarna?
Vi har den sista biten av kartan. Ting kan beskydda de andra pojkarna.
Jag har meddelat rebellerna. Vi ses vid Röda Draken-paviljongen.
-Och kartan? -Pojkarna måste räddas från fienden.
-Det är farligt. -Du klarar det.
Jag känner mig mycket trygg hos dig.
-Varför lämnade du mig? -Jag hade inget val.
Kwun, detta är min mamma.
-Vad har hänt? -Jag träffades av en giftpil.
-Kwun räddade mig. -Tack, mästare Kwun.
Han tvättade och förband såret.
-Tog du av henne kläderna?! -Inget hände. Lugn, mamma.
Min intuition säger mig att det är nåt mellan er.
Kom hit, mästare Kwun. Vi ska prata.
Ska du uppvakta min dotter, vill jag försäkra mig om att du är förmögen.
-Mamma, han har inga pengar. -Jaså?
-Nej. -Räcker inte min respekt för henne?
Nej, inte nu för tiden. Pengar är det som får jorden att snurra.
Och tror du inte på det drar du dig själv vid näsan.
Jag vet att du är för god för att ha den inställningen.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Vissa saker är viktigare än pengar.
-Som vad? -Som att rädda pojkarna.
Räknar ni med min hjälp? Icke sa Nicke! Jag gör det inte.
Vänta. Avled deras uppmärksamhet.
Jag ska göra mer än så. Du skulle se mig i full aktion.
Du tror inte att jag klarar det. Jag var själv kung fu-mästare.
Stå still.
-Mina män står bakom dig. -Jag tror inte på en man med smink.
-Kolla efter då. -Skulle jag gå på det gamla knepet?
Jag menade där borta.
Du får ursäkta mina kommentarer om det med sminket...
Hjälp! Släpp ner mig!
Hur kan ni pojkar bara sitta där och se mig lida?
Du har dig själv att skylla. Vad kan vi göra åt saken?
-Flytta på dig. -Akta er!
Min son - för dem i säkerhet.
Det var så dags!
-Vad hände med alla snubbarna? -Min pappa dödade dem.
Han är en stor krigare. Önskar han ville adoptera mig.
Jag adopterar dig gärna. Ni är några artiga gossar, inte sant?
Kom igen!
-Hjälp! -Är ni med, mina bröder?
Klarar du dig?
Nu ska du få dig en läxa, ditt lilla busfrö!
Draksparkar, bröder.
Elefanthopp, bröder!
Flytta dig!
Kom, Kwun!
-Tänk att ni lämnade mig! -Var är pappa?
Har du inte fattat än att du aldrig kan besegra mig?
På nåt sätt kommer jag att hämnas Shaolin. Det måste jag.
Du kan inte göra nånting.
Kanske dör vi tillsammans?
Pappa! Pappa!
-Ut med dig. -Vi är kompanjoner.
-Du får inte dö här. -Gå, sa jag!
Jag gör det inte!
-Du, fuling! -Ting!
Ting!
Ting! Ting!
-Pappa? -Min son!
Vad har hänt?
Är du säker på att det är här?
Ursäkta, vi letar efter Röda Draken-paviljongen.
Bry dig inte om honom. Han vet inget som kan hjälpa oss. Kom.
Jaså inte? Jag vet allt. Och det finns ingen Röda Draken-paviljong.
-Men jag var här för tio år sen. -En Shaolin-mästare ska bo här.
-Inte här. -Han lär ha gått under jorden.
Det finns ingen Shaolin-mästare och ingen Röda Draken-paviljong.
Här finns bara jag och en kille till. Och vem han är? Jag vet inte säkert.
En konstig typ. Jag ser honom inte mycket.
-Vad är detta för ett ställe? -Det är kusligt.
-Kan nån hjälpa oss? -Varför rör de inte på sig?
Dig såg jag alldeles nyss på gatan. Hur gjorde du det?
De är gjorda av vax allihop.
De är så levande. Och anatomiskt korrekta.
-Är du klar? -Du skrämde nästan ihjäl mig!
Du förtjänade det. Vilken fräckhet! Ni tränger er in på privat område.
Ni går oinbjudna in i mitt hem. Jag borde tortera er allihop!
-Speciellt dig. -En Shaolin-mästare skulle bo här.
I den här stan? Var inte löjlig. Här finns bara den gamle och jag, Biao.
De är vackra. Hur fick ni dem att verka så levande?
Jag använder människokött under vaxet. Har du lust att bli en?
Mamma!
Ursäkta att vi störde. Vi går nu.
Du har skadat dig. Jag kan en del medicinkonst.
-Låt mig behandla dig. -Tack, men vi måste vidare.
Vart? Detta är en spökstad.
-Till Röda Draken-paviljongen. -Jaså dit.
Följ stigen västerut, så kommer ni dit.
-Tack så mycket, herrn. -Inte herrn - vaxskulptör Biao.
Är du säker på att du inte vill bli en vaxfigur?
Nej, nej!
Vänta på mig!
-Detta kan inte vara paviljongen. -Jag kollar lite.
Nej. Stanna. Detta är rätt ställe.
För många år sen fanns det blommor överallt. Men inte nu längre.
-Hur hittar rebellerna oss? -Vi skickade ett meddelande i går.
Och rebellerna kommer. Det är jag säker på.
Håll vakt, grabbar.
Kanske skulle vi skaffa oss ett göm- ställe om regeringen kommer först.
-Det kommer män med svärd hitåt! -Ta pojkarna och försvinn!
Säg inte emot mig!
Rebellerna...
Mästare Kwun - gott att se dig.
-Mästare Chan... -Vad har hänt?
-Han slogs med Ying Lee. -Är han inte död?
Yinghan-häxan har botat honom. Nu är han oövervinnlig.
Som en demon. Vi måste akta oss. Han är på jakt efter pojkarna.
Han är ett hemskt monster. Han rider på en metallhäst.
-Och han tänker döda oss. -Mina män och jag klarar det.
-Mitt svärd kan klyva metall. -Så bra att ni kom.
-Låt mästare Chan sköta allt nu. -Mamma!
-Det finns en plats ni kan vila på. -Mästare Chan.
Nu känner jag igen er.
För 20 år sen var ni domare i det mästerskap i dam-kung fu jag vann.
Ni hade ett gott öga till mig då. Jag vet inte om ni minns det.
Jo... Jag tror jag minns den tävlingen.
-Mamma... -Kom och besök mig senare.
-Är du lika nervös som jag? -Gissa!
-Jag står snart inte ut mer. -Tyst!
Anfall!
Mitt svärd!
Pojkarna är i trygghet hos mamma. Ta det lugnt.
Tack.
Hela mitt liv har jag bara stulit och bedragit.
Men nu när jag mött dig vill jag lämna det bakom mig.
-Inget mer stjälande. -Vad har du för planer?
Inte vet jag. Du har kanske några förslag?
Ät upp, pojkar. Ska ni slåss mot det onda behöver ni kalium.
-Berätta en historia, farmor. -Visst. Gärna.
När jag var ung var jag landets bästa pilfångare.
En gång kastade en elak munk 300 pilar mot mig-
-men med mina blixtsnabba händer fångade jag 298 i luften.
-Sen fångade jag en mellan tänderna. -Vad hände med den sista pilen?
Den fångade jag med tårna.
Skratta inte. Jag kan lära er en hel del om kung fu.
Jo minsann! Förr i tiden var jag mästare...
Ställ er bakom mig.
Det är mästare Chan. Han har kommit för att äta med oss.
-Mästare Chan! -En av dina vänner?
Gör oss inte illa, snälla.
Pojkarna är snälla och oskyldiga. Och jag är bara en gammal kvinna.
Du tror att du är så tuff.
Ta hand om dem. Jag för pojkarna i säkerhet.
Fortsätt!
Kom an, era kräk!
Du är den störste av alla kampsportutövare!
-Hej. -Grattis. Jag undervärderade dig.
Tack. Var nu så vänlig och låt pojkarna gå.
Nej. Men om du besegrar mig med dina kastpilar får ni gå.
Dummer. Jag har inga kvar.
Gillar du inte smaken av mina spottloskor?
Farmor!
Det var så häftigt! Kan du lära mig det?
Du borde inte ha undervärderat mig.
-Det var toppen! -Toppen!
Mamma? Är du oskadd?
Självklart. - Berätta för henne hur suverän jag var, pojkar.
Gå i förväg med pojkarna. Jag ska se till att den skitstöveln är död.
-Men du kommer sen? -Alldeles strax.
Syster Röda Bönan, din mamma är modig.
Mamma!
Vad är det?
-Jag är inte så bra som jag trodde. -Dö inte, farmor!
Jag kunde inte fånga alla pilarna.
Vi måste skaffa hjälp.
Sluta lipa. Jag dör inte än. Hjälp mig upp.
-Mästare Biao! Hjälp oss! -Hon är sårad.
Mamma! - Mästare Biao, vi behöver er hjälp.
-Jag fryser. -Jag ska nog värma dig.
Varsågod. Varmare nu? Mamma, tala till mig.
Lustigt som det kan gå.
Jag brukade spela död och nu...
Du kommer inte att dö, mamma. Du får inte lov!
-Kom! Vi måste ut härifrån. -Låt oss komma iväg!
-Du måste. -Mamma, jag älskar dig.
Ting, vi slår till högt och lågt. Nu!
-Ting, gör dig redo. -Uppfattat.
Ting!
Pappa!
-Vem är du? -Här är jag vaxskulptör Biao.
-Men faktiskt är jag Shaolin-mästare. -Kom, Ting.
Ska du nånstans? Jag har gömt mig här i många år.
Men när jag hörde om din ondska svor jag på att slåss igen-
-för att hämnas mina bröder. Och jag ska hämnas Shaolin.
-Du ska dö liksom Shaolin-munkarna. -Jaså, det tror du?
Du är både övermodig och ond. Gör dig redo att dö.
Smaka på mina draknävars hämnd!
-Är alla oskadda? -Ja.
Nu har jag dig.
-Håll fast, pojkar! -Jag glider.
Dra upp oss!
Var starka, mina bröder. Håll er fast.
Ting, jag glider!
Min bror.
Dö!
Jag sa ju att du inte kunde besegra mig.
Vi ses i helvetet!
Sluta!
Älskling! Vakna!
-Res dig upp, älskling! -Ting!
Pappa!
Ting!
Dra!
Vi har dig.
Ni unga män har visat styrka och mod. Det ska ni hedras för.
Li, Su, Fong.
Chui och Tak.
Shaolin-mästarna skulle vara stolta om de visste-
-att de har överfört sitt arv till er.
Det är en stor ära för mig att kalla er bröder.
Tack igen för din hjälp.
Kom, min gosse.
-Vännen, kommer inte din far? -Jag vet inte var han är.
Du kan följa med mig. Jag kan lära dig lite mer kampsport.
-Nej tack. -Tak, du får gärna följa med oss.
Min pappa kommer. Det är jag säker på.
Tak! Tak!
Min son!
Pappa!
Är ni Taks far? Han är en duktig krigare.
Mycket lustigt. Tack för att ni räddade honom.
Min son?
Han är en riktig karl.
Han verkar lite snurrig. Kom.
-Men jag är Shaolin-mästare. -Slog du dig?
-Trevligt att se dig le. -Kom nu, mamma.
Text: Jakob Arvidsson SDI Media
Ansvarig utgivare: Pia Grünler